RECENZE. Švýcarský horolezecký film Berge im Kopf byl uveden na začátku roku v bazilejském kině Ateliér. Skupina kolem Mathiase Hefela ho točila skoro čtyři roky. Hlavním tématem filmu není výsledek - cíl a výkon, nýbrž ukazuje myšlení čtyř svérázných, ve švýcarské alpinské sféře dobře známých horských vůdců, špičkových horolezců a zobrazuje jejich hledání hranic možného rizika.
Snímek Berge im Kopf (Hory v hlavě) pojednává o jejich strachu, vidíme obavy všech čtyř horských vůdců i jejich postoj k horské přírodě.
Na předpremiéře se potkali skoro všichni dnešní i bývalí bazilejští lezci a horolezci, kteří po promítání aktivně zasáhli do obsáhlé diskuze. Promítání bylo už tři týdny předem beznadějně vyprodána.
Protagonisty filmu jsou čtyři horští vůdci náležející ke čtyřem rozdílným generacím. Každý z nich se snaží ukázat a zdůvodnit svůj subjektivní přístup k horolezectví. Nejmladší je devětadvacetiletý Dani Arnold, který ve filmu prská a nadává při zimním průstupu severní stěnou hory Gross Ruchen (3138 m). Čerstvý prašan z lezení dělá dost rizikovou akci. Danimu se před tím podařilo 2011 vylézt severní stěnu Eigeru za 2 hodiny 28 minut, čímž překonal o 20 minut dosavadní rekord Ueliho Stecka.
Dalším "hercem" je jedenačtyřicetiletý otec Stephan Siegrist, jeden z nejlepších dnešních švýcarských horolezců. Sledujeme jeho pokus o výstup na západní pilíř Makalu, jeho obavy a strach z toho, že by se třeba nemusel vrátit domů, úvahy o vztahu ke svým kamarádům a k horám. Jeho rozhovor se synkem je pro mne jedním ze silných momentů filmu.
Šedesátiletý "Strahler" Jacques Grandjean, horský vůdce, hledající v horách horské krystaly, který do svých 40 let přelezl většinu severních stěn alpských velikánů – Matterhorn, Eiger, Droites, Dent Blanche, Piz Badile, Triolet a další, které si ve svých dvaceti letech napsal na seznam "Co musím vylézt."
Dnes leze jako posedlý většinou rozlámanými stěnami Alp, šťourá se v nánosech bahna a štěrku a sem tam najde krásný krystal. Má jich neuvěřitelnou sbírku kolem 500 kusů. Jeho mládí nebylo zrovna nejšťastnější, tvrdí, že své štěstí našel v horách. Zároveň si ale uvědomuje, že není daleko okamžik, kdy už mu nebudou stačit síly na lezení po skalách, kdy prostě tuto část života bude muset ukončit.
Posledním a nejstarším "hercem" je Werner Munter, ročník 1941, horský vůdce, specialista přes lavinovou prevenci, který se zabývá otázkou rizika v horách. Dovoleného rizika, které dělí na špatné a dobré. Špatné je nebezpečné, dobré je to existující, které se nedá stlačit až na nulu. Jeho systém hodnocení lavinového rizika, pojmenovaný 3x3 (nebo též Munterova metoda) matematicky vyhodnotí vlivy podmínek, terénu a osobních vlastností a tím udá stupeň nebezpečí pohybu v lavinovém terénu.
I když dnes už trochu handikapován svým pokročilým věkem, pravidelně se pohybuje v kopcích údolí Val d‘Hérens a přemýšlí o tom, že existují různé druhy alpinismu. Ukázky z jeho starých deníků na mne udělaly velký dojem a to nákresy, nalepenými diagramy, vše zaznamenáno perfektně čitelným rukopisem. Munterův pohyb po zarostlých skalnatých svazích jeho horského údolí zprostředkovává velmi pozitivní přístup k horám jako takovým.
Film Berge im Kopf byl také uveden na filmových dnech v švýcarském městě Solothurn, kde se každým rokem pořádá něco podobného jako Karlovarský filmový ferstival anebo festival Sundance v USA. Škoda, že se tento film neobjevil na letošním horolezeckém Fesťáku v Teplicích nad Metují, určitě by vyvolal v české horo- a lezecké sféře zajímavou diskuzi.
Když poprvé vystoupili na vrchol Piz Buin 14. července 1865 horolezci Joseph Anton Specht (roku 1869 zakládá Německý alpský spolek DAV) a Johann Jakob Weilenmann (roku 1864 zakládá Švýcarský alpský spolek... celý článek
Německo je zemí řek, jezer, hor, moře, památek, tragické historie, velké vědy a techniky. Najdete v něm vše, na co si vzpomenete. Čtěte horké novinky od našich severních, západních i jižních sousedů.
Na šestém místě skončil v olympijské kombinaci lezec Adam Ondra. Špatný výkon podal v boulderingu a excelentní lezení s lanem pak už situaci nezachránilo.
VIA FERRATA GUIDE Do hor Tannheimer Berge, které patří do skupiny Algavských Alp (Allgäuer Alpen), chodí hlavně lokální znalci. Pro místní turisty je to "tajný tip", o který se ovšem rádi
CLIMBING GUIDE Komu dělá problém zapamatovat si složité názvy v němčině, může tomu říkat jakkoliv. Jinak správně je to přechod Oblivion přes vrcholy Festlbeilstein (malý a velký), Mühlkarturm a nakonec Karlspitz (1906 m). Jedná
Schladmingské Taury jsou země milovníkovi hor zaslíbená. Vyprávět o zimě nad Schladmingem by bylo nošením dříví do lesa (drobná poznámka: nejsou zde obávané nájezdy davů lidí, protože to není středisko, které